Aiemmin tapahtunutta...
Tuhosit ainoan naisen, jota rakastin.
Arthur suuttui, koska vapautimme Merlinin.
- Pilasit elämäni! - Rikkinäinen miekka ei satuta minua.
Emmalla on Excalibur. Ehjä miekka voi tuhota valotaikuuden.
Hän aikoo tukahduttaa valon.
- Mikä olet? - Tittelintuure on vain yksi monista.
Kaikki Pimeät olennot ovat sisälläsi.
Vain yksi voi auttaa päihittämään Pimeän olennon. Hän on Nimue.
Eivätkö ne olekin kauniita? Molemmat puoliskot yhdessä.
- Tiedäthän, mitä ne edustavat? - Valtaa.
Paljon enemmän kuin valtaa, kultaseni. Historiaa.
Excaliburin lupaus syntyi ikuisuuksia sitten.
Nyt sen lupauksen on aika käydä toteen.
1000 VUOTTA ENNEN ARTHURIN AIKAA
Seuraavatko he?
He eivät jäljittäisi edes kenraaleja tänne
saati sitten jalkaväensotilaita.
Katso! Tuossa se on taas.
Se on kangastus, Merlin! Siellä ei ole vettä.
Haluan olla ennemmin siitä varma kuin maata tässä ja kuolla. Tule!
Tuo on jumalten lahja.
Me tuskin olemme jumalten huomion arvoisia.
He voisivat valita huonomminkin, mutta jos kerran et halua...
No... Juo tai kuole.
Jos sallit...
Kiitos. Kiitos.
Minulla on taikavoimia.
OLIPA KERRAN
Voitko yhdistää tikarin Arthurin miekkaan ja korjata Excaliburin?
- Toivon niin. - Ja se pelastaa Emman.
Ehkä, mutta tarvitsen kaksi asiaa: taikaa terien yhdistämiseksi.
- Teiltä tarvitsen... - Ne kaksi terää.
Olemme lähes sodassa. Miekan vienti Arthurilta ei ole helppoa.
- Näet tulevaisuuteen. Onko vinkkejä? - Se ei ole tarkkaa.
Niinpä tietysti!
Lähetät meidän vihollisen luo, tosin yksityiskohdat ovat sumeita.
- Merlin auttaa Emmaa. - Niinkö?
Emma hävittää ihmisten muistit sen sijaan, että hän nukkuisi.
- En juuri näe auttamista. - Ymmärrän.
Tiedän, millaista on menettää rakas Pimeälle olennolle.
Voin vain pyytää teiltä kaikilta, että tuotte minulle sen miekan -
ja että olette kärsivällisiä Emman kanssa.
Hänen voimansa, hyvässä ja pahassa, painavat sielua.
Rakkauskin on suureksi avuksi, jos sitä löytää.
500 VUOTTA AIEMMIN
- Noin, olette parantunut. - Kiitos, Merlin.
Olkaa hyvät.
Eiköhän siinä ollut kaikki tältä päivältä. Hetkinen...
En nähnyt hänen tulevan. Pyydän häntä lähtemään.
- Mitä hän haluaa? - Etkö sinä tiedä? Tiedät aina.
Puhun hänelle. Mene sinä takaisin ja tarkista luudat.
- Oletko tullut tapaamaan minua? - Oletko sinä Merlin?
Kaikilla velhoilla ei ole valkoista partaa. Mikä tuo sinut tänne?
Minun kyläni...
Olin puutarhassani, kun naamioitu mies ratsasti paikalle.
Hänen nimensä on Vortigan. Hän ryöstää ja polttaa kyliä.
Pakenin jalan metsään. Katsoin kukkuloilta taakse, ja kaikki paloi.
- Hän oli tappanut jokaisen. - Olen kovin pahoillani.
Anna minun auttaa. Mitä voin antaa?
Koston.
Minulla oli paetessani vain nämä: punakamelian siemeniä.
Niitä kasvaa vain kyläni lähellä. Vortigan olisi voinut tuhota ne.
Paras kostoni olisi, jos ne eläisivät yhä hänestä huolimatta.
- Kylvetään niitä tänne. - Kiitos.
Jos kukat selviävät, jokin muu lisäkseni jatkaa elämää.
Yritän tulla keväällä käymään. Haluan nähdä niiden kukkivan.
Miksi odottaa?
Jos pysyt lähellä, voit tulla katsomaan niitä milloin vain.
Näet tulevaisuuden. Teenkö minä niin?
Jostain syystä sinun tapauksessasi en tiedä lainkaan.
Toivon niin.
- Mikä sinun nimesi on? - Nimue.
Nimue.
Emma? Emma.
Emma, on olemassa keino tehdä Excaliburista ehjä.
Tuletko mukaan, jotta voimme hakea tarvitsemamme?
- Mitä tarvitsemme? - Kipinän Prometheuksen tulesta.
Sen kuumuus takoi Excaliburin, ja sillä sen saa taas ehjäksi.
Tuletko hakemaan kipinän kanssani? Palaamme illalla.
Näytät vakavalta. Mistä on kyse?
Perillä meidän täytyy kohdata ensimmäinen Pimeä olento.
Hänkö, joka tappoi rakastamasi naisen?
Juuri se sama.
Tämä ei ole vähäpätöinen tehtävä.
Näin Tittelintuuren kuin äänen päässäni.
Pääsin vasta hänestä eroon. Nyt saisin päästää toisen tilalle.
Niin, etkä ketä tahansa, vaan alkuperäisen Pimeän olennon.
Sen, josta kaikki myöhempi paha syntyi.
Voitammeko me?
Näen matkallamme kaksi polkua, Emma.
Toisella vastustat pimeyttä ja me onnistumme.
Toisella antaudut pimeydelle ja minä en palaa, vaan kuolen.
Kuolet?
Kuolemattomuudessakin on poikkeuksia.
Pimeä olento pystyy tappamaan minut.
Eiväthän he ole edes oikeasti siellä paikalla.
Ai... Se olisin minä. Jos kuolet, se olisin minä.
Jos kuolen, olet hävinnyt taistelun ja pimeys on tahrannut sielusi.
Kaikki olisivat voimakkaimman Pimeän olennon armoilla:
sinun.
Ei paineita.
- Palaattehan illalla? - Niin. Haemme sen kipinäjutun.
- Sitten palaan luokse sun. - Tiedän, kun siteeraat jotain.
On ihanaa, ettet ikinä tiedä, mitä.
Hyvällä tuurilla Excalibur on ehjä huomenna. Pimeys loppuu.
Ole varovainen, Emma.
- Hei... - Rauhoitu, Swan. En kosi sinua.
Olen selviytyjä, ja tämä sormus on syy sille.
Se on ollut minulla vuosia. Olen sen ansiosta elossa.
Ehkä. Kuka tietää?
Tiedät, etten voi kuolla tänään. Olen nyt kuolematon.
Pimeä olento on, Emma ei. Tuo hänet kotiin luokseni.
Se muistuttaa siitä, että seksikäs merirosvo rakastaa sinua täällä.
Kiitos.
Minäkin rakastan sinua.
Nyt on aika.
VUOSIA AIEMMIN
Onko tämä uutta taikaa? Saako otsan rypistely ne kasvamaan?
Mietin vain. Harkitsen miehen auttamista. Hän on väsynyt.
Hän auttoi aina muita.
Nyt hän tahtoo vain naida rakastamansa naisen.
- Asialla on kuitenkin esteitä. - Se mies kuulostaa kauhealta.
Jos et opi minulta mitään muuta, opi edes nauramaan itsellesi.
Jos haluat kosia, anna mennä.
Kerro nyt siitä esteestä.
Tiedät, ettei minulla ollut aina taikuutta.
En ole ikinä kertonut, miten se alkoi.
Se oli lahja. Löysin Graalin maljan.
Mitä? Graalin maljan? Löysitkö Graalin maljan?
Join siitä, ja sain siitä taikuutta. Sain myös ikuisen elämän.
Se oli 500 vuotta sitten. En vanhene enkä kuole.
Jos naisin sinut, joutuisin katsomaan, kuinka lähdet.
Haluaisin jakaa elämän kanssasi loppuun enkä jatkaa ilman sinua.
- Jos malja on yhä sinulla... - On.
Se on arkun pohjalla tornin päähuoneessa.
Se on olohuoneessani.
Siinähän on vastauksesi, viisas.
Anna minun juoda maljasta. Voimme elää yhdessä ikuisesti.
Olen pahoillani, mutta näin kuolemattomuuden hinnan.
Elämä koostuu pienistä hetkistä. Ne ovat arvokkaita kuin timantit.
Jos täällä olisi loppumaton timanttimeri,
ne olisivat arvottomia. Ne olisivat kuin hiekkaa.
Minulla on silti toinen ratkaisu, jos hyväksyt sen.
Otetaan malja ja tehdään siitä miekka.
Sellainen terä voisi katkaista taikani ja kuolemattomuuteni.
Sitten voisimme palata tänne ja elää normaalia elämää yhdessä.
Luopuisitko todellakin noin paljosta?
Sinun takiasi.
En halua, että tämä hetki katoaa loputtomaan aikamereen.
Tule! Teen valmistelut.
Mikä suunnitelma on?
Yllätetään hänet ja mennään etuportista.
He ovat varuillaan.
Nostosillalla tarvitaan harhautusta.
Minullahan on taikaa. Voin hypätä Arthurin makuuhuoneeseen.
Mitä?
Jos aiot järjestää kohtauksen, pidä sitten ääntäkin.
Kiitos! On sitten kiva kuulla järkevän ihmisen ääntä.
- Antaa tulla. Mitä ajattelet? - Etuportti: itsemurha.
Harhautus: Arthur kätkee miekan.
Ja sinä voisit hypätä suoraan terän eteen.
Teidän pitää livahtaa salaa sisään.
Miten? Riippuliitimelläkö? Ai, jättiritsalla.
Jos saisin puhua, kertoisin, etten ollut toimeton ollessani mykkä.
- Suunnittelin pakoa. - Tiesin sen.
Keksin keinon päästä ulos, joten tiedän keinon päästä sisään.
- Auttaisitko sinä meitä? - Tietenkin.
Koska sinä autat minua.
Haluan taikani takaisin.
Hylätty tunneli vie suoraan pihamaalle.
Jos se on noin hyvä, miksi et paennut sen kautta?
Katso tuota metalliristikkoa. Ilman taikaani olen hento.
Se vie oikeaan suuntaan. Tietosi ovat toistaiseksi hyviä.
Kiitos. Olen tehnyt osani. Tehkää tekin. Irrota tämä hiton rauta.
Tämä voi johtaa vartijoiden luo. Katsotaan, jos pääsemme poiskin.
- Mary Margaret, vahditko häntä? - Sopii. Puhutaan raskausjuttuja.
Hyvä luoja. Tämä on pahempaa kuin sellini.
No niin, mennään hakemaan se miekka.
Ainekset ovat voimakkaita. Toivottavasti tiedät, mitä teet.
Tarvitsemme jotain suojaksemme.
Nuo ihmiset ilmestyivät tyhjästä, ja nyt he vapauttavat vankeja!
He eivät lopeta, ennen kuin he ovat vieneet kaiken minulta.
Vartijat!
Petturit ovat tulossa. Kutsukaa reservi tänne ja valvokaa halleja.
Sinä, anna kypäräsi.
Kauhalla ja kattilalla on erityiset suojaloitsut.
Tällä kypärällä ja meidän ystävillämme taas ei.
Heittäkää tätä muukalaisten päälle ja tuokaa jäämät minulle.
Ne eivät ole kuin hampaita ja luita.
Tämä on nyt sotaa.
Kun näin Tittelintuuren, hän sanoi olevansa kanssani vain -
kunnes hyväksyisin pimeät voimani.
Olen miettinyt, että ehkä onkin huono asia, että en näe häntä.
Oletko hyväksynyt voimasi?
Olen tehnyt pimeitä asioita. Satutin jotakuta.
Poikaani.
Jos katson syvälle, näen pimeyden voittavan.
Toivoahan on silti. Et kai hakisi tätä kipinää, jos toivoa ei olisi?
Toivoa on yhä, ja se on tuolla ylhäällä.
- Se onkin kovin ylhäällä. - Kyllä me pärjäämme.
Kysymys kuuluu vain, tulenko enää alas.
VUOSIA AIEMMIN
Tämä oli kyläni, minun kotini. Katso, mitä siitä on tullut.
Taloni oli tässä.
Tai ehkä se olikin tuolla.
Kaikki näyttää kovin erilaiselta.
Joskus tragediasta selvinnyt voi tuntea olonsa syylliseksi.
- Tulevaisuudessa... - En tunne syyllisyyttä. Tunnen vihaa.
He, jotka eivät voi ottaa, eivät saisi tulla itse otetuiksi.
Jos minulla olisi tuollaista taikaa ja miljoona elinikää aikaa -
antaa valtaa sitä tarvitseville ja tuhota ne, jotka...
Nimue.
Asiasta on päätetty.
Katso kadulle. Kuppeja.
Näemmä kaikista taloista tuotiin hänelle kuppi. Miksi...
Hän etsi Graalin maljaa ja poltti jokaisen kätköpaikan -
tuhotakseen ne.
Tarkista, onko malja ehjä. En ole vienyt sitä pois tornista ennen.
Aion loihtia etsimisloitsun.
Vortigan...
Hän on täällä! Horisontissa. Siellä, mistä tulimme! Pian!
Hän on vain ihminen. Voit tappaa hänet yhdellä taikasanalla.
Jos käytän taikaa tappamiseen, pimeys juurtuu minuun.
Mikään ei ole sen vaarantamisen arvoista.
Tule.
Perääntykää.
- Onkohan tuo meitä varten? - Emme taida haluta tietää.
- Tulkaa. Liikutaan. - Odotan kirveen heilahtavan.
En olisi uskonut sitä Zelenasta, mutta hän ei huijannut. Vielä.
Onneksi olemme varjossa. Et ole vihreä, joten aurinko kai haittaa.
Voi ei...
Yritän lopultakin tehdä jotain auttaakseni.
- Kukaan ei vain usko minua! - Tuo johtuu hormoneista.
Ei. Hän voittaa aina ja minä häviän, ja hän vie vauvani.
Zelena? Zelena?
- Zelena, sattuuko sinuun? - Ei! Ei, kun olet lopultakin hiljaa.
Työ tekijäänsä odottaa.
Tämä on uskomatonta.
Tule. Näet, että tuo on vain vähättelyä.
- Oletko varma siitä, että tämä toimii? - Olen melko varma.
Tämä antaa minulle toivomani elämän:
lyhyemmän, ja sellaisen, joka on täynnä rakkautta ja merkitystä.
- Hyvä luoja! Odota. - Mitä?
Vortigan.
Graalin maljaa ei enää ole, sir. Anna meidän olla.
Hän haluaa miekan.
Miekka ei tuo sinulle lainkaan iloa.
- Nimue, ole paikallasi! - Pystyn tähän! Et tiedäkään!
Ei!
Nimue. Nimue!
- Ei, ei, ei... - Anteeksi.
Nimue... Nimue.
Nimue!
Tämä rakennelma on Prometheuksen varkauden loppu.
Varastettu liekki paloi kauan.
Niin kauan, että Excalibur taottiin ja rikottiin täällä.
Täällä ensimmäinen Pimeä olento tappoi Nimuen, rakkaani.
- Entä liekki? - Ensimmäinen Pimeä olento vel sen.
Hänellä on se yhä hiilloksen muodossa. Sen sisällä on kipinä.
Sekö minun pitää siis hankkia? Hyvä on, antaa tulla.
- Antoiko perheeni sinun viedä tämän? - En kysynyt lupaa.
Tarvitset sen voimaa puhuaksesi Pimeälle olennolle -
ja ylettyäksesi pimeän taikuuden alkulähteille.
Tämä tärisee niin kuin muurahaisia kävelisi kädelläni.
- Onko tämä turvallista? - Ei tietenkään.
Voimasi ovat esteettömiä, ja sait juuri voiman tappaa minut.
Kutsu nyt aiempien Pimeiden olentojen henkiä.
Valitse oikea polku...
Se on vain päässäni. Se on vain päässäni.
Sinä onnistuit.
- Näetkö sinäkin tuon miehen? - Näen. Voimissa on etunsa.
Eikä se ole mies.
- Tapoit hänet! - Ja nyt tapan sinut.
Voimaa ei ole tarkoitettu aseeksi.
Ei olisi sitten kannattanut tehdä siitä miekkaa.
Nimue...
Miten?
- Kun loihdin suojaloitsun... - Niin, join maljasta.
Et kertonut, miltä tuntuu olla vahva ja kuolematon.
- Annoit minun katsoa sinun kuolevan! - Anteeksi.
Se oli viimeinen keino muistuttaa, miltä kuolema näyttää.
Tärkeintä on nyt se, että pitelet miehen sydäntä. Säästä hänet.
- Hän ei ansaitse säästämistä. - Jos tapat, taikuudestasi tulee pimeää.
- Teet vielä kamalia hirmutekoja. - Hän tuhosi kotini ja perheeni!
Minulle jäi vain kourallinen siemeniä.
En taistele hänen puolestaan, vaan sinun puolestasi!
Ole se nainen, jonka tunnen. En kestä katsoa, kun muutut tuoksi.
Koet menettäneesi kaiken, mutta Nimue, jos teet näin,
me olemme menettäneet kaiken.
Eipä harkita kenenkään taian tai kuolemattomuuden leikkaamista.
Ei. Älä tee näin, Nimue.
Ei!
- Olen pahoillani. - Ei, Nimue...
Minä olen pahoillani.
- Nimue... - Niin, olen Nimue.
Ja sinä olet Emma.
Kuinka nättiä. Ensimmäinen Pimeä olento ja uusin -
- seisovat kuin siskokset. - Siinä on järkeä.
Tapoit hänen rakastamansa naisen. Tapoit naisen, joka olit.
- Miksi et kertonut minulle? - Kerroinhan.
Tuo otus on Pimeä olento. Ei se nainen, jota rakastin.
Siitä onkin jo kauan, Merlin.
Olen ajatellut sinua joka päivä.
Nyt, viimeisenä päivänäsi, olen viimeinen ajatuksesi. Runollista.
- Miksi teet näin? Rakastit häntä. - Vaikka rakastaakin jotakuta -
on pakko sanoa: "Ei, tämä on minun, etkä saa viedä sitä."
Jos toinen ei kuuntele eikä anna muiden olla oma itsensä,
vaihtoehtoja ei ole. Hänet täytyy tappaa.
Sinä teet näin,
sillä me olemme nyt yhtä. Kaikki Pimeät olennot.
Tuhoamme uhan. Tuhoamme Merlinin.
- Emma, ole kiltti... - Se en ole minä.
- Tee se. - Älä kuuntele...
Hän haluaa, että luot miekan tuhotaksesi minut. Meidät!
Voit hallita tätä.
Älä kuuntele häntä. Hän ei ymmärrä meitä.
Hän ei ymmärrä valtaa. Jos et tapa häntä, tulet voimattomaksi.
Tappaminen on pimeä polku.
Ei! Se on valtaa suojella itseäsi ja rakkaimpiasi.
- Anna valon voittaa. - Tapa hänet!
Älä palaa mitättömäksi!
En ole mitätön, enkä koskaan ollutkaan! En tarvitse voimiasi!
Vien sen hiilloksen sinulta, ja sinä annat minun tehdä niin.
Tarvitsemasi kipinä on siellä,
mutta miekkaa, jonka teet, voidaan käyttää monella tavalla.
En ole vielä kuollut, tyttö. Tiedät, mistä löydät minut.
Olen tuolla sisällä.
- Sinä onnistuit. - Niin onnistuin.
Miltä tuntuu valita oikea polku?
Suoraan sanottuna, Merlin, se tuntuu hiton hyvältä.
Mitä tapahtui hänen tultuaan Pimeäksi olennoksi?
Minä ja oppipoika varmistimme, että miekka olisi turvassa.
Sitten loin tikarin. Sidoin hänen sielunsa siihen,
jotta voisin hallita hänen hirmuvaltaansa.
Lopulta hän sai vietyä sen minulta.
Hän laittoi sinut puuhun. Hän käytti naamiota.
Niin.
Hän vel naamion mieheltä, joka satutti häntä paljon.
Pimeyden kanssa on helpompi elää, jos sen naamioi kostoksi.
Tajuan, että sydämesi murtui, mutta Nimue rakastaa sinua yhä.
Tämä on kieroutunutta, mutta tunsin sen.
Kiitos.
Tuo merkitsee minulle paljon.
Harmi, ettet nähnyt hänen tulevaisuuttaan.
Olisit voinut olla puhumatta hänelle lainkaan.
Älä luule noin.
Nytkin eläisin sen uudelleen.
Elämä koostuu hetkistä, ja hetket hänen kanssaan olivat parhaita.
Voidaanko pimeyttä käyttää hyvään ja ihmisten suojeluun?
Emma, älä anna noiden ajatusten houkutella sinua.
- Onko se totta? - Ehkä jonain päivänä -
joku pystyy kantamaan valtaa ilman, että se pimentää sielun.
Jos saamme pyyhittyä pimeyden pois, keltään ei vaadita sitä.
Meidän täytyy siis löytää Excaliburin toinen puolikas.
Ilkeä noita! Päihitit vartijat...
- Miekka on pöydällä. - Ei. Se voi olla suojattu.
Ei hätää, merirosvo. Mikään täällä ei voi satuttaa meitä.
Arthur ei osaa tehdä taikoja.
- Terve! - Ei helvetissä.
Mary Margaret! Jos satutat häntä...
Isi on vihainen.
- Perutaanpa tuo. - Miten...
Arthur kiltisti poisti rajoittavan korun.
Hyvä on. Pidänkin tasavertaisesta taistelusta.
Ei! Vauva.
Jos kohtelisit minua joskus reilusti, en ehkä pettäisi sinua.
- Pettäisitpä. - Tosin nauttisin siitä vähemmän.
No niin. Yksi Merlinin keittokirjoista.
- Onko loitsu oikea? - On. Nerokas resepti sitomisjuomalle.
Loistavaa.
Voit ottaa sen nyt. Keksit ovat valmiita.
Kekseillä tarkoitan, että Artien miekka on haluttua lyhyempi,
mutta sillä voidaan silti hallita maailman suurinta velhoa.
Tämä oli hänen suunnitelmansa, mutta oli kiva auttaa.
Minä kiitän.
Arthur, et näe ulospääsyä, mutta se on olemassa. Aloita alusta.
- Merlin! - Me kaikki aloitimme alusta.
Emma on sinulle arvokkaampi Pelastajana.
Kiitos, David.
Mutta... Merlin!
Henry... Luoja, kuinka nopeasti hän kasvaa. On vaikea uskoa...
Merlin. Kuinka kilttiä, että tulet, kun sinua kutsutaan.
Ensimmäinen tehtäväsi on estää heitä käymästä kimppuuni.
- Vau. - Valmista on, Arthur.
Voit laskea tuon. Meidän ei tarvitse tehdä tätä.
- Emma läpäisi kokeensa. - Niinkö? Kuinka hienoa hänelle.
Voin korjata Excaliburin ja toteuttaa kohtalosi.
- Anna miekka tänne. - Siis "anna kunnia tänne". Ei.
Kunnia? Kunniaako sinä haet?
Tuollainenko nyt olet? Ikävää, etten ollut ohjaamassa sinua.
Olen juuri sellainen, jollaisen sinä minusta teit.
Miehenpuolikas ja miekanpuolikas ratkaisevat puun arvoituksia.
- Taisit nauraa. - Olin ansassa. Uskoin sinuun.
- Sinun piti olla kuin poikani. - Sulje suusi.
En ollut koskaan poikasi.
Valehtelit. Sanoit, että legenda kertoo vielä kuningas Arthurista,
joka tuhosi Excaliburilla pimeyden.
- Eikö se muka ollut valetta? - Teet niin vielä.
- Olet osa sen tekemistä juuri nyt. - Osa?
Saimme tarvitsemamme. Tulevaisuus on käsissäsi, Arthur.
Anna miekka minulle. Voimme korjata kaiken.
Ei. Emme kaikkea. Tämä on minun tehtäväni ja oikeuteni.
Saan mainetta muustakin kuin kiven voittamisesta.
- Et voi... - Hiljaa.
Täällä on tunkeutujia. Pakota heidät poistumaan.
STORYBROOKE NYKYHETKI
- Anna mennä. Aika on koittanut. - Miksi et jätä minua rauhaan?
Miten voisimmekaan? Todistamme jotain historiallista.
Tittelintuure riittää yleensä, mutta tämän halusin nähdä aivan itse.
Yritit estää minua.
Silloin olisit ehkä leikannut Excaliburilla pimeyden pois -
mutta nyt voitkin sammuttaa valon sen sijaan.
Olemme ylpeitä sinusta. Me kaikki.
Merlin.
Anna miekan olla.
Hän kielsi minua tekemästä näin, kun olin tyttö.
Nyt olet nainen.
Ota valta!